UNASSIGNED: Inflammatory bowel disease (IBD) may affect organs outside the intestines, it is called extraintestinal manifestations of IBD. Data on the prevalence of mu-cocutaneous manifestations in IBD patients are very limited, therefore, the aim of this study was to assess the prevalence of skin and mucosal lesions and to determine the relationship with demographic factors, clinical features, and systemic treatment.
UNASSIGNED: Prospective study included 162 out-patients with IBD who were managed in the tertiary care center. Ulcerative colitis (UC) was diagnosed in 117 patients, Crohn\'s disease (CD) in 45. Patients completed the questionnaire containing demographic and IBD data, questions about mucocutaneous lesions (in past or present state).
UNASSIGNED: Overall mucocutaneous lesions were reported by 48.1% of IBD patients. Skin lesions were reported by 40.7% of patients, oral mucosal lesions were reported by 16.7%, without significant differences between sexes or IBD types. In 47 (29%) of patients, skin lesions appeared together with IBD or during the course of the disease. The most common skin lesions were psoriasis (8.0%), erythema nodosum (5.6%), pyoderma gangrenosum and acne (3.7% each). UC patients mostly reported about psoriasis (9.4%), while CD patients about erythema nodosum (11.1%). There were more frequent skin lesions in patients with more extensive UC type (p = 0.01), while no difference was noticed between different types of CD. The average duration of IBD in patients with skin lesions was similar to those without lesions (9.3±6.7 vs. 9.4±6.7 years).
UNASSIGNED: Mucocutaneous lesions were reported by 48.1% of inflammatory bowel disease patients. The frequency of mucocutaneous lesions does not differ significantly between UC and CD, and a longer duration of illness is not a predictive factor for the appearance of lesions. More extensive UC is related to higher frequency of skin lesions.
UNASSIGNED: Uždegiminių žarnų ligų (UŽL) metu gali atsirasti vadinamųjų ekstražarninių pažeidimų, kurie apima odą, sąnarius, akis ir kitus organus. Duomenų apie odos ir gleivinių pažeidimų paplitimą sergant UŽL labai trūksta, todėl šio tyrimo tikslas buvo įvertinti odos ir gleivinių pažeidimų paplitimą bei nustatyti jų ryšį su demografiniais veiksniais, klinikiniais požymiais ir sisteminiu gydymu.
UNASSIGNED: Prospektyviajame tyrime dalyvavo 162 UŽL sergantys pacientai, kurie kreipėsi gydytojo gastroenterologo konsultacijos į tretinio lygio sveikatos priežiūros centrą. Opinis kolitas (OK) diagnozuotas 117 pacientų, Krono liga (KL) – 45 pacientams. Anketinės apklausos būdu surinkti duomenys apie tiriamųjų demografinius ir UŽL klinikinius duomenis, odos ir gleivinių pažeidimus (buvusius ir esamus).
UNASSIGNED: Iš viso odos ir gleivinių pažeidimai nustatyti 48,1 proc. UŽL ligonių. Apie odos pažeidimus pranešė 40,7 proc. pacientų, esant burnos gleivinės pažeidimų nurodė 16,7 proc. Reikšmingų skirtumų lyginant pagal lytį ar UŽL tipą nenustatyta. 47 (29 proc.) pacientams odos pažeidimų atsirado kartu su UŽL arba ligos eigoje. Dažniausiai pacientų nurodyti odos pažeidimai buvo psoriazė (8,0 proc.), mazginė eritema (5,6 proc.), gangreninė pioderma ir aknė (po 3,7 proc.). OK sergantys pacientai dažniausiai pranešė apie žvynelinę (9,4 proc.), o sergantieji KL – apie mazginę eritemą (11,1 proc.). Pacientams, kuriems OK buvo labiau išplitęs žarnyne, odos pažeidimų buvo dažniau (p = 0,01), o skirtumų tarp skirtingų KL tipų nenustatyta. Vidutinė UŽL trukmė pacientų, turinčių odos pažeidimų, buvo panaši kaip ir jų neturinčiųjų (9,3±6,7 ir 9,4±6,7 metų atitinkamai).
UNASSIGNED: 48,1 proc. pacientų, sergančių uždegimine žarnyno liga, pranešė apie gleivinės ir odos pažeidimus. Odos ir gleivinės pažeidimų dažnis sergančių OK ir KL pacientų reikšmingai nesiskiria, o ilgesnė ligos trukmė nėra prognostinis veiksnys, nurodantis didesnę pažeidimų atsiradimo riziką. Labiau žarnyne išplitęs OK yra susijęs su didesniu odos pažeidimų dažniu.