La resposta al canvi climàtic en espècies amb dimorfisme sexual pot veure\'s dificultada per les diferències entre sexes respecte a les seves preferències d\'ús de l\'hàbitat i els seus patrons de moviment. L\'os marí antàrtic (Arctocephalus gazella), és el pinnípede més abundant a l\'Hemisferi Sud i un dels principals consumidors de krill antàrtic, (Euphausia superba), a l\'Oceà Antàrtic. No obstant això, les poblacions que es reprodueixen al sector Atlàntic de l\'Oceà Antàrtic estan disminuint, en part a causa de l\'escalfament global. Els mascles i les femelles de l\'os marí antàrtic difereixen considerablement en la seva mida corporal i ecologia tròfica, i es té poc coneixement sobre les seves respostes específiques al canvi climàtic. En aquest estudi hem utilitzat dades de seguiment per satèl·lit i models del Sistema Terrestre per predir els canvis en la idoneïtat de l\'hàbitat per als mascles i les femelles d\'os marí antàrtic de la Península Antàrtica Occidental sota diferents escenaris de canvi climàtic. Sota l\'escenari més extrem (SSP5-8.5; temperatura mitjana mundial +4.4°C prevista per a 2100), les zones d\'hàbitat idoni es desplaçaran cap al sud durant l\'època d\'hivernada (no reproducció), provocant una lleugera pèrdua d\'hàbitat idoni. Tot i això, l\'impacte serà més pronunciat per a les femelles que per als mascles. Aquesta reducció dels territoris d\'alimentació durant l\'hivern podria disminuir la supervivència de les femelles postdeslletades, reduint-ne el reclutament i posant en perill la viabilitat de la població. Durant l\'època de cria, quan els mascles es troben majoritàriament en dejú a terra, els territoris d\'alimentació idonis per a les femelles al voltant de les Illes Shetland del Sud romandran en gran part sense modificar-se, i n\'emergiran de nous al mar de Bellingshausen. Com que les femelles d\'os marí antàrtic es continuen alimentant durant la cria, els territoris d\'alimentació de les femelles han d\'estar raonablement a prop de la colònia de cria. Com a resultat, aquestes noves zones d\'alimentació seran útils només si les platges properes, actualment cobertes de gel marí, emergeixen al llarg del segle. A més, la colonització d\'aquests nous llocs de reproducció lliures de gel podria veure\'s limitada per la forta filopatria de les femelles. Aquests resultats haurien de tenir-se en compte en la gestió de les pesqueries de krill a l\'Oceà Antàrtic.
La resposta al canvi climàtic en espècies amb dimorfisme sexual pot veure\'s dificultada per les diferències entre sexes respecte a les seves preferències d\'ús de l\'hàbitat i els seus patrons de moviment. L\'os marí antàrtic (Arctocephalus gazella), és el pinnípede més abundant a l\'Hemisferi Sud i un dels principals consumidors de krill antàrtic, (Euphausia superba), a l\'Oceà Antàrtic. No obstant això, les poblacions que es reprodueixen al sector Atlàntic de l\'Oceà Antàrtic estan disminuint, en part a causa de l\'escalfament global. Els mascles i les femelles de l\'os marí antàrtic difereixen considerablement en la seva mida corporal i ecologia tròfica, i es té poc coneixement sobre les seves respostes específiques al canvi climàtic. En aquest estudi hem utilitzat dades de seguiment per satèl·lit i models del Sistema Terrestre per predir els canvis en la idoneïtat de l\'hàbitat per als mascles i les femelles d\'os marí antàrtic de la Península Antàrtica Occidental sota diferents escenaris de canvi climàtic. Sota l\'escenari més extrem (SSP5-8.5; temperatura mitjana mundial +4.4°C prevista per a 2100), les zones d\'hàbitat idoni es desplaçaran cap al sud durant l\'època d\'hivernada (no reproducció), provocant una lleugera pèrdua d\'hàbitat idoni. Tot i això, l\'impacte serà més pronunciat per a les femelles que per als mascles. Aquesta reducció dels territoris d\'alimentació durant l\'hivern podria disminuir la supervivència de les femelles postdeslletades, reduint-ne el reclutament i posant en perill la viabilitat de la població. Durant l\'època de cria, quan els mascles es troben majoritàriament en dejú a terra, els territoris d\'alimentació idonis per a les femelles al voltant de les Illes Shetland del Sud romandran en gran part sense modificar-se, i n\'emergiran de nous al mar de Bellingshausen. Com que les femelles d\'os marí antàrtic es continuen alimentant durant la cria, els territoris d\'alimentació de les femelles han d\'estar raonablement a prop de la colònia de cria. Com a resultat, aquestes noves zones d\'alimentació seran útils només si les platges properes, actualment cobertes de gel marí, emergeixen al llarg del segle. A més, la colonització d\'aquests nous llocs de reproducció lliures de gel podria veure\'s limitada per la forta filopatria de les femelles. Aquests resultats haurien de tenir-se en compte en la gestió de les pesqueries de krill a l\'Oceà Antàrtic.