Bevezetés: A parciális aponeurectomia a Dupuytren-kontraktúra kezelésére leggyakrabban végzett műtéti eljárás. A betegségben kialakuló patológiás szövet megváltoztathatja a digitális ideg anatómiai elhelyezkedését, ami megnehezíti az ideg műtét közbeni lokalizációját és dissectióját, és növeli a iatrogén idegsérülés kockázatát. Intraoperatív idegfestési eljárással az ideg lokalizációja megkönnyíthető lenne, ezáltal a iatrogén idegsérülés kockázata is csökkenne. Állatkísérleteinkben korábban igazoltuk, hogy metilénkékoldattal a perifériás ideg in vivo megfesthető az ideg struktúrájának és funkciójának károsítása nélkül. Célkitűzés: A patkány nervus ischiadicus modellen már sikeresen alkalmazott metilénkékoldattal végzett idegfestési eljárás hatékonyságának vizsgálata humán kadáver digitális idegen. Módszer: Vizsgálatunk első fázisában formalinnal fixált kézen négy digitális ideg epineuralis festését végeztük el 40 µl 1 : 80-as hígítású metilénkékoldattal. A második vizsgálatban fixáción át nem esett kadáverkézen hat digitális ideg festését végeztük. A megfesthető idegszakasz hosszának növelésére két ideg festéséhez 200 µl metilénkékoldatot használtunk. Eredmények: Az epineuralis idegjelölés formalinfixált idegeken nem működött ideálisan. Friss, formalinos fixáláson át nem esett humán kadáver digitális idegen az idegfestési eljárást sikeresen alkalmaztuk, a megfestett idegszakasz tekintetében állatkísérletes eredményeinket reprodukálni tudtuk. 40 µl 1 : 80-as hígítású metilénkékoldattal átlagosan 13 mm-es, míg 200 µl oldat használatával 18 mm-es idegszakaszt sikerült megfesteni. Következtetés: Formalinnal fixált digitális ideg festése a fixáció következtében fellépő szöveti zsugorodás miatt korlátozottan lehetséges. Formalinos fixáláson át nem esett digitális idegek esetén a megtartott anatómiai viszonyok mellett 18 mm-es idegszakasz megfesthető. További vizsgálatokat tervezünk Dupuytren-szövettel és hegszövettel körülvett digitális idegen, a technika kézsebészeti műtétek során történő alkalmazhatóságának megítélésére. Orv Hetil. 2022; 163(46): 1834–1839